UVERTURĂ
În Anul Domnului,
Iudeea era, de aproape un secol, sub cârmuirea Romei.
În al șaptelea an de domnie a lui Augustus Caesar,
un ordin imperial a decretat ca fiecare iudeu
să se întoarcă în ținutul lui de baștină,
spre a fi înregistrat și a plăti taxe.
Pe mulți dintre ei, pribegia i-a dus spre Capitală, Ierusalim,
sufletul contorsionat al țării lor.
Vechiul oraș era dominat de fortăreața Antonia,
sediul administrației romane
și de Templul de Aur,
însemn al credinței indestructibile.
Chiar dacă se supuneau vrerii lui Caesar,
oamenii puneau la mare preț moștenirea strămoșilor,
trăind cu amintirea spuselor profeților,
că într-o zi, din rândul lor, se va naște un mântuitor
care le va aduce izbăvirea și deplina libertate.
Ești înregistrat în Ebron.
- Numele? - Samuel.
- Orașul? - Joppa.
- Familia? - Mihail de Joppa.
Mai departe!
- Numele? - Iosif.
- Orașul? - Nazaret.
- Familia? - David, din Betleem.
- Și femeia? - E soția mea.
Mergi mai departe. Ești înregistrat în Betleem.
Haide!
O POVESTE DESPRE HRISTOS, de General Lew Wallace
ANUL DOMNULUI - 26
Ce localitate e aceasta?
Nazaret.
Mâine noapte ajungem în Ierusalim.
Nu te uiți la soldați, Iosif?
Am mai văzut romani.
Da
și vom mai vedea.
Nu mi-ai terminat masa.
Unde ți-e fiul?
Pe deal.
Își neglijează munca, Iosif.
Nu.
Cândva, i-am reproșat și eu asta și mi-a răspuns:
"Nu, eu trebuie să mă ocup de bunăstarea tatălui meu."
Atunci de ce nu e aici, să muncească?
Muncește.
Trompeții legiunii!
Bun venit, Messala!
Comanda îți aparține.
Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc că m-ai degrevat de ea.
Drusus,
când eram copil, visam să comand garnizoana asta.
Acum a trecut timpul.
Chiar o comand.
Atențiune!
Am uitat de căldură.
De-ar fi numai ea...
Am locuit aici până la 14 ani. Ierusalimul a fost casa mea.
- Tatăl meu era comandantul... - Știu,
tatăl tău e-n memoria tuturor. Un bun guvernator.
Dacă poate exista așa ceva în ținutul acesta năpăstuit.
Dacă vrei să faci carieră, Sextus, îndeplinește misiuni dificile!
Eu am cerut să fiu trimis aici.
Vei găsi alți oameni decât cei ce i-ai cunoscut de copil.
În ce privință?
Nu-și plătesc taxele, sunt revoltați împotriva Romei...
Nu-i nimic nou în asta.
Și mai e și religia. Sunt îmbătați de ea.
Au sfărâmat statuile zeilor noștri și chiar a Împăratului.
Pedepsește-i!
Îi vom pedepsi,
când îi vom găsi.
Găsiți căpeteniile!
N-ai habar. Nu-i poți nominaliza.
Aici sunt implicate forțe neobișnuite.
Spre exemplu, problema cu Mesia...
Știu, cel ce era prevestit pe vremea când eram copil.
Regele iudeilor, care-i va conduce într-un fel de paradis fără romani.
Te doare capul.
Mai e unul în pustiu, pe nume Ioan,
care bagă oamenii în apă.
Plus un fiu de dulgher care face șmecherii. Ei spun că sunt minuni.
Întotdeauna se găsea câte unul care să ne facă necazuri.
Nu, acesta e altfel.
Spune că Dumnezeu e aproape. În fiecare dintre oameni.
Unele idei sunt chiar interesante.
Ai stat prea mult departe de Roma.
Întoarce-te!
Du-te la Capri! Mergi la băi! Odihnește-te!
Uită chestia cu Dumnezeu din fiecare Am!
- Divinitatea e într-unul singur. - Da, știu.
Împăratul e nemulțumit.
Vrea să facem din Iudeea o provincie supusă și disciplinată.
M-a trimis pe mine să restabilesc ordinea. Și intenționez să se facă.
Dar cum? Poți să spargi capul unui om. Să-l arestezi. Să-l trimiți la temniță.
Dar cum lupți cu ce are aici? Cu o idee,
mai ales cu una nouă?
E un evreu afară. Vrea să-l vadă pe tribunul Messala.
Presupun că are un nume.
- Spune că e prinț. Iuda Ben-Hur. - Atunci tratează-l cum se cuvine!
Spune-i că-l primesc.
Am înțeles.
Centurion!
Înainte de a fi țara noastră, a fost a lui.
Nu uita!
Am înțeles.
Foarte înțelept! Acest Ben-Hur cel mai bogat bărbat din Ierusalim.
Și capul celei mai mari familii din Iudeea.
Am fost prieteni în copilărie.
Eram ca frații.
Sextus,
m-ai întrebat cum lupt cu o idee.
Să-ți răspund.
Cu o alta.
Am spus că mă voi întoarce.
Nu m-am gândit că o vei face.
Mă bucur.
- Ia uită-te la tine! - Și tu!
Acum ești tribun.
Când am auzit, am băut de fericire.
Hai să bem și-acum!
- Ce-ți fac sora și mama? - Sunt bine.
Numai despre tine au vorbit zilele astea.
- Tirza s-a căsătorit? - Nu.
Pretendenții vin și pleacă, dar ea visează.
E îndrăgostită de tine de când avea cinci ani.
Abia aștept să le văd.
Mai vânezi șacali și lei?
Sau acum ești prea respectabil?
- Jos Eros! Ave Marte! - Jos Eros! Ave Marte!
Unde se îmbină grinzile?
Bun!
După atâția ani,
tot aproape.
În toate chipurile.
Sper.
Știu.
Tu ești roman, iar eu un evreu
căruia i-ai salvat viața.
Cel mai bun lucru pe care l-am făcut.
Iuda,
va fi o provincie greu de guvernat.
Voi avea nevoie de sprijin.
De al tău. De sfatul tău.
- Vrei sfatul meu? - Da.
Retrage-ți legiunile!
Redă-ne libertatea!
Din nefericire, Împăratul ține la imperiul lui.
Mai ales la Iudeea.
Dar Iudeea nu ține la Împărat.
Nimic nu e mai trist decât dragostea nerăsplătită.
Apartamentul meu.
E un pic spartan.
Nu,
e auster. Virtuos.
Roman.
Voi fi al doilea conducător, după noul guvernator, Valerius Gratus,
care va sosi în câteva zile cu încă două legiuni.
Deci zvonurile sunt adevărate.
Împăratului nu-i place ce se petrece.
E rost de răscoală. Va fi zdrobită.
Dar familia ta nu are de ce să se teamă.
Eu sunt al doilea la comandă, iar tu ești prietenul meu.
- Dar sunt evreu. - Ești precum un roman.
Ce ai tu în comun cu agitatorul care provoacă necazuri pe aici?
- Sunt poporul meu. Sunt de-al lor. - Fii înțelept!
E provincie romană. Dacă vrei să trăiești, trebuie să te integrezi.
Te-ai schimbat.
M-am maturizat. De când am plecat din Ierusalim, am văzut lumea.
Am văzut Roma. Și nu e o întâmplare că un mic oraș de pe Tibru
a fost menit să conducă lumea.
Legiunile voastre.
Nu sunt doar legiunile noastre.
Au și alte țări armate. Armate bune. Știu bine. Am luptat împotriva lor.
Soarta ne-a ales să civilizăm lumea. Și o facem.
Vasele și drumurile noastre leagă toate punctele din lume.
Legea romană, arhitectura, literatura fac gloria omenirii.
Cred în viitorul poporului meu.
Bineînțeles. Și-i poți ajuta.
Cum?
Ești un aristocrat.
Numele și familia ta sunt cinstite. Ești un prinț.
Ești bogat și influent. Ai o reputație de fier.
Iar lumea te va asculta, dacă te vei pronunța contra rebeliunii.
Convinge-ți poporul că e o prostie să se împotrivească Romei!
Mai mult decât o prostie, e inutil.
Poate sfârși într-un singur fel. Nimicirea poporului tău.
Sunt împotriva violenței. Oricine știe asta.
M-am pronunțat împotriva ei și o voi face din nou.
Deci suntem înțeleși?
Când vin să-ți vizitez familia?
- Noi speram că mâine. - Bun.
Iar acum toastul!
E strașnic vinul.
Fermentat special pentru armata romană.
Ești crud cu cuceritorii tăi.
E o lume nebună.
A mai rămas un singur lucru normal.
Loialitatea vechilor prieteni.
Trebuie să credem unul în celălalt.
Bei pentru asta?
Din tot sufletul.
Aici e. Locul pe care mi-l aminteam.
Curtea în care ne jucam la schimbarea gărzii,
acoperișul de pe care aruncam cu pietricele pe stradă, apoi ne ascundeam.
- Eram niște ștrengari, nu? - Nu, erați băieți buni.
Mi-ar plăcea să mai fie ca atunci.
Și iată-le! Nu s-a schimbat nimic.
Cu excepția fântânii.
- Vechiul puț seca des, mai ții minte? - Da, în fiecare vară.
O nouă fântână și o nouă Tirza. Ai crescut.
El nu s-a schimbat, nu-i așa, mamă?
Ba da. Când a plecat, era un băiețel, acum e un bărbat
cu răspunderi.
Veniți!
Împăratul construiește mereu, preschimbă piatra în marmură.
Uitam, ți-am adus asta.
N-am mai văzut așa ceva. E frumoasă.
- E romană? - E libiană. Am fost anul trecut acolo.
O campanie fantastică.
Am dat piept cu armata lor pe coastă. După o înfruntare de două zile, au fugit.
Am intrat în capitala lor. Oraș barbar, dar fascinant.
Era, înainte să-l distrugem.
Acum e cenușă.
Dar vă plictisesc cu povești cazone.
Haide cu mine, Messala. Vreau să-ți arăt ceva.
Mulțumesc pentru asta.
Am ales cadoul potrivit. E o broșă pentru femei.
Ce părere ai despre asta?
Magnific!
Arab.
Se simte rasa. Eu l-am crescut.
Să mi-l dai și mie să-l călăresc câteodată.
Când vrei tu. E al tău.
Vrei să spui că mi-l dai mie?
Iuda,
ești un om bun. Va fi ca pe vremuri.
Ia spune-mi,
te-ai mai gândit la ce-am vorbit ieri?
Da. Am stat de vorbă cu mulți oameni.
Eram împotriva violenței, a incidentelor.
Mulți dintre cei cu care am vorbit au fost de acord cu mine.
Mulți? Nu toți?
Nu toți.
Cine nu a fost de acord?
Cei nemulțumiți, nerăbdători...
Cine?
Da, cine anume?
În schimbul prieteniei tale trebuie să devin turnător?
Spune-mi numele criminalilor!
Nu sunt criminali. Sunt patrioți.
Patrioți?
Iuda, să-ți explic ceva! Ceva ce poate nu știi.
Împăratul e cu ochii pe noi. Acum e atent la Est.
E șansa mea, precum și a ta.
Dacă fac ordine în Iudeea, pot lua ce post vreau eu.
Iar tu vei urca alături de mine, îți promit. Știi unde se va sfârși?
La Roma. Poate chiar alături de Caesar.
Vorbesc serios. Se poate întâmpla oricând.
Îți jur! Acesta e momentul.
Împăratul ne judecă, e cu ochii pe noi și nu trebuie decât să-l slujim.
Iar tu nu trebuie decât să mă ajuți să-l slujim.
- Vorbești de parcă ar fi Dumnezeu. - Este Dumnezeu. Singurul.
E puterea pe Pământ, nu...
Nu acela.
Ajută-mă!
Aș face orice pentru tine, Messala.
Dar nu mi-aș trăda poporul.
În numele zeilor, ce înseamnă viețile câtorva evrei?
Dacă nu-i pot convinge, nu înseamnă că te ajut să-i omori.
În plus, trebuie să înțelegi
că eu cred în trecutul poporului meu și în viitorul lui.
Sunteți un popor robit.
Poți cuceri pământul, poți silnici poporul,
dar nu va fi sfârșitul. Ne vom ridica din nou.
Trăiești visuri destrămate. Mituri ale trecutului.
Gloria lui Solomon a apus. Crezi că va reveni?
Iosua nu se va ridica din nou să vă salveze și nici David.
Există o singură realitate în lumea de astăzi. Privește către Vest, Iuda.
Nu fi prost! Privește către Roma!
Prefer să fiu prost, decât trădător sau ucigaș.
- Eu sunt soldat. - Ce ucide pentru Roma. Roma e malefică.
- Te avertizez... - Nu, eu te avertizez.
Roma e un afront la adresa lui Dumnezeu.
Roma înrobește poporul, țara și lumea întreagă,
dar nu va dura veșnic.
Și ascultă la mine! În ziua căderii Romei se va auzi un strigăt de libertate
cum nu s-a mai auzit nicicând.
Iuda,
ori mă ajuți, ori ești împotriva mea. Nu ai altă alegere.
Ori ești cu mine, ori împotrivă.
Dacă astea sunt opțiunile,
sunt împotrivă.
Iată-vă!
Dar unde e Messala?
A plecat.
A plecat?
- De ce? - N-a mai putut rămâne.
- Ce s-a întâmplat? - Un tribun are multe îndatoriri.
Haideți să cinăm!
Fii binecuvântat, Dumnezeul nostru, stăpân al lumii
care ne dai pâine.
Nu-l vom mai vedea, Tirza.
A vrut să-mi trădez poporul.
Iuda...
- Stăpâne Iuda, caravana din Antiohia. - Da, Amra, am văzut.
Simonides.
- Bun venit. - Iuda.
- Bun venit acasă! - Stăpâne...
Simonides a adus daruri, ca de obicei.
Ambră și jad pentru mine, mătase pentru Tirza...
Iar pentru stăpân, vin iberic.
Asta ne luând în seamă cel mai prețios dar, prezența ta.
Îți onorezi servitorul. Am și știri din Antiohia.
- Caravanele din Petra? - Au ajuns cu toate.
- Perfect. - Aici sunt situațiile.
Și în legătură cu Numidia?
Ruta comercială e a noastră. Garantată prin tratat.
O dată pe an, când îmi prezinți situația,
mă simt mai bogat.
Dar cea mai mare comoară a mea e slujitorul meu.
Viața mea aparține Casei de Hur.
Nimic altceva nu mai există pentru mine. Cu excepția fiicei mele.
- Trebuie să fie deja domnișoară. - Da, și e proprietatea dv.
De când s-a născut.
Când te-am moștenit, am moștenit un prieten, nu un sclav.
Totuși, Esther a venit din Antiohia să vă ceară acordul să se căsătorească.
I-o acord. Îți doresc să te bucuri de mulți nepoți.
Dacă asta-i voia Domnului, mă voi bucura.
Cu permisiunea dv, Esther vrea să vorbească cu stăpânul ei.
Ești nerăbdătoare să te măriți, Esther?
E dorința tatălui meu.
Soțul tău e un om norocos.
Cum îl cheamă?
David, fiu al lui Matias.
Din ce casă?
- A lui, stăpâne. - E om liber.
Spune-mi mai multe despre el.
L-am văzut doar o singură dată.
E negustor, foarte bine văzut în Antiohia.
Va plăti pentru libertatea Estherei.
Libertatea ei va fi darul meu de nuntă.
Ești generos, stăpâne.
Îl iubești pe omul acela?
Voi învăța să-l iubesc.
Ai îngăduința mea.
Vom bea pentru fericirea ta
și pentru întoarcerea în siguranță în Antiohia.
Te-am deranjat?
Nu.
La ce te gândeai?
Îmi luam adio
de la orașul acesta
și de la casa aceasta.
Dar n-ai venit des aici. Ce amintiri ai?
Tatăl meu mă aducea
când eram copil.
Era o casă în care am fost mereu fericită.
Cu o singură excepție,
când prietenul tău, băiatul roman...
- Messala? - Da.
Ieșiserăți la vânătoare.
V-au adus acasă răniți.
Ți-am atins fața
și m-am rugat Domnului să nu îngăduie să mori.
Aud și acum când ai spus-o. Încet, așa cum vorbești acum.
Da, stăpâne.
Stăpân? Nu. Ți-am dat libertatea.
E ciudat. Nu m-am considerat sclavă.
Acum,
nu mă pot considera liberă.
Pe vremea înțeleptului Solomon
dacă, dintre sclavele lui,
o fată îi încânta privirea,
o putea alege
și păstra pentru el.
Înțelepte vremuri ale lui Solomon.
Erau alte vremuri
și cu mult timp în urmă.
Dacă n-ai fi pețită,
te-aș săruta de adio.
Dacă n-aș fi pețită,
n-ar exista adio.
Însemnul tău de sclav.
E un târg bun.
Eu îți dau libertatea, tu-mi dai inelul tău de sclav.
Îl vei purta?
Până vei întâlni femeia cu care să te căsătorești?
Până atunci.
Gratitudinea zeilor, Gratus.
Și cu acordul guvernatorului, împuternicirea mea.
Mulțumesc, tribunule.
Dar nu văd delegația din partea orașului.
- Nu va exista. - Nu?
Ierusalimul nu mă va primi cu căldură,
dar mă voi asigura că o vor face cu supunere.
Să purcedem.
Uite-l pe Messala!
Te-a văzut, Iuda!
Noul guvernator.
Înapoi!
- Înapoi. - Acolo sus. Tu, vino încoace!
Trebuie să fi fost evreii.
Deschideți, în numele împăratului!
Iuda! Tirza! Ce este? Ce s-a întâmplat?
Deschideți, în numele Romei!
- Îi priveam pe romani când... - O țiglă l-a lovit pe guvernator.
- N-a fost vina mea. - Iuda, n-o vor crede!
Nu spui nimic, ai auzit, Tirza? Nu spui nimic.
Deschide poarta!
Voi vorbi eu cu ei.
- Arestați-l! - Vreau să vă spun ce s-a întâmplat.
- Țineți femeile! - Nu pe ele.
- Iuda! - A fost un accident.
Lăsați-mă să vă spun ce s-a întâmplat. A fost un accident.
- El e, domnule. L-am văzut. - A fost un accident.
- Accident? - Vă jur.
Îmi pun mâinile chezaș. S-a desprins o țiglă.
Luați-l! Luați-i pe toți!
Așteptați! Eu am fost de vină! Lor dă-le drumul!
Atențiune!
Messala!
Pentru numele Domnului, spune-le că a fost o greșeală.
M-am sprijinit de o țiglă și s-a desprins.
A fost un accident.
Lor dă-le drumul! N-au niciun amestec.
Servitorii lăsați-i!
Dați-le drumul. Întoarceți-vă la posturile voastre!
Vino!
Unde?
Pe Tirus.
Pe Tirus?
Dar nu m-ați judecat.
Nu voi muri la galere fără proces.
Acuzația e falsă! Mă auziți? Nimic nu-i adevărat!
Ce s-a întâmplat cu mama și sora mea?
Legați-i mâinile!
- Spuneți-mi că sunt în siguranță. - Nu-ți putem spune nimic.
Mișcați-vă!
Temnicer!
Paznic, acolo!
În sus pe scări!
Temnicer!
La dreapta!
- Așteptați! - Dă-i afară!
Dă-i afară!
Puteți pleca.
Puteți pleca!
Închide ușa!
Unde sunt mama și sora mea?
Unde sunt?
Aici, între zidurile acestea.
Guvernatorul își va reveni. Nu vor muri.
Dar, bineînțeles că ele vor fi condamnate.
E posibil, Messala?
E posibil să ne faci nouă asta?
Oamenilor pe care-i cunoști? Familiei pe care ai iubit-o?
Le vei elibera. Trebuie să le eliberezi, Messala.
N-am încercat să-l ucid pe guvernator. Nu sunt nebun, nu sunt ucigaș.
Știu că nu ești.
Știi?
Ești hain.
Nu, Iuda. Nu sunt hain.
Am cerut ajutorul tău
și mi-l dai abia acum.
Pedepsindu-te exemplar, voi descuraja trădarea.
Condamnându-te fără ezitare, pe tine, vechi prieten, voi fi temut.
Dar nu și familia.
Dă-le drumul!
Te rog!
- Messala, te implor! - Mă implori?!
Eu nu te-am implorat?
Tu ți-ai ales asta. Nu mai avem ce ne spune.
Ucide-mă și mama și sora ta vor muri astăzi.
Crucificate chiar în fața ta.
Haide, Iuda!
Ucide-mă!
Fie ca Domnul să mă răzbune!
Mă voi ruga să mai fii aici când mă voi întoarce.
Să te întorci?
Luați-l!
Santinele, salutați!
Tribunul vă va primi imediat.
Sunt slujitor al Casei de Hur.
Da, îmi amintesc de tine.
Eram în drum spre Antiohia când am auzit ce s-a petrecut.
Iuda Ben-Hur nu putea face asta. Îl cunoști bine, tribunule.
Mai bine decât tine.
Atunci, nu trebuie să te îndoiești. Acuzația e nefondată.
Prizonierii au fost condamnați.
- Condamnați? - Dar nu e adevărat!
Iuda nu a intenționat să atenteze la viața guvernatorului.
Știi bine că n-ar fi făcut asta niciodată.
În inima ta trebuie să existe certitudinea.
Drusus...
Omul acesta va rămâne aici până-l vom interoga.
Stai!
Apă pentru soldați.
Mai întâi, soldații.
Plecați de lângă fântână! Nu le dați apă!
Plecați de lângă fântână!
Veniți! Adăpați caii!
- Apă! Apă! - Mai întâi soldații!
Stai!
Lui nu-i dați apă.
Doamne,
ajută-mă!
Am spus să nu-i dați apă!
Ridicați-vă în picioare!
Ridicați-i în picioare!
Treci în formație, câine!
În picioare!
Hei, tu de acolo! Înapoi la locul tău!
Înainte, câinilor!
În câteva minute va sosi vasul consulului.
Pregătiți-vă să ridicați ramele!
Ridicați ramele!
Jos ramele!
Noul comandant, Quintus Arrius.
- Câți vâslași sunt? - Două sute, consule.
- Și de rezervă? - Treizeci, la fiecare oră.
Omul acesta e bolnav. Înlocuiți-l!
- Schimbă-l! - Imediat, domnule.
- Omul acesta îți face probleme? - E recalcitrant, consule.
Îi va trece.
Ce sentință ispășești?
Patruzeci și unu.
O lună fără o zi pe acest vas.
Ții socoteala exactă. Și înainte?
Trei ani pe alte vase.
Trei ani.
Știi să ripostezi,
dar știi să te și controlezi.
Ai ochii plini de ură, 41.
Asta-i bine. Ura ține un bărbat în viață.
Îi dă forță.
Acum, ascultați-mă cu toții!
Sunteți condamnați la moarte. Vă lăsăm viața pentru a sluji pe acest vas.
Dacă veți vâsli bine,
veți trăi.
- Vasul e gata, consule. - Dați la rame.
Dați la rame!
O flotă macedoneană
împiedică buna desfășurare a comerțului maritim.
Împăratul ne face nouă onoarea
de a-i găsi și distruge.
Viteză de luptă!
Viteză de atac!
Viteză maximă!
Odihniți-vă!
Ce cauți aici?
Mi-ai transmis să mă prezint la ordin.
Da,
am uitat.
Ai fi putut să mă ucizi cât stăteam întins.
Ești condamnat la moarte. De ce n-ai făcut-o?
Nu sunt pregătit să mor.
Și ce crezi că te va salva?
Dumnezeul strămoșilor mei.
Dumnezeul tău te-a lăsat de izbeliște.
Nu e mai puternic decât zeii mei.
Ei nu mă vor ajuta, Dumnezeul tău nu te ajută.
Eu aș putea să te ajut.
Te interesează, 41?
Văd că da.
Sunt luptător de profesie și în timpul meu liber
mă odihnesc antrenând alți luptători.
Am în proprietate unii dintre cei mai buni gladiatori și căruțași din Roma.
Vrei să devii unul dintre ei?
Și să mor ca sclav al tău?
Mai bine decât să trăiești în lanțuri.
Nu voi rămâne aici veșnic.
Serios?
Și ce faci dacă evadezi?
Alături de mine au mai fost condamnați doi oameni. Mama și sora mea,
deși erau nevinovate. Nu voi avea odihnă.
Nu-mi spune că și tu erai nevinovat.
- Ce sens ar avea s-o repet? - Niciunul.
Ia în seamă cu atenție oferta mea. Cât vom învinge în luptă, nu vei evada.
Dacă pierdem, te vei scufunda cu vasul acesta înlănțuit de vâsla ta.
Nu cred că Dumnezeu m-a ținut în viață acești trei ani
ca să mor înlănțuit de-o vâslă.
E ciudat. Ce credință încăpățânată ai
să crezi că viața are un sens.
Un om sănătos ar fi învățat să renunțe cu mult înainte.
Așa cum s-a întâmplat cu tine?
Cum ai ajuns astfel?
Întoarce-te la vâsla ta, 41!
Consule, vas inamic.
Dă semnalul! Pregătiți-vă pentru luptă.
Toată lumea la posturile de atac.
- Încărcați! - Pregătiți-vă să trageți.
Repede!
Hai, grăbește-te cu smoala! Mai adu muniție!
Ridicați vâslele!
Coborâți vâslele!
Puneți-le lanțurile!
Paznic!
Dezleagă-l pe 41!
Nu, nu vreau să mor!
Nu vreau să mor!
Tu, 41, de ce ți-a făcut asta?
Nu știu.
M-a mai ajutat cândva un om.
Și nici atunci n-am știut de ce.
Viteză normală!
Numărul 1, foc!
Foc!
Nu vă retrageți decât la ordin.
Ridicați vâslele! Sus!
Retrageți-vă!
Vâslași, la dreapta.
Lungiți vâslele!
- Foc! - Foc!
Foc!
- Atenție! - Foc!
Foc!
Țineți cursul, vâslași. Transmite ordin jos! Viteză maximă!
Viteză maximă.
Consule, barjă în cale!
Vom fi loviți! Vom fi loviți!
De ce m-ai salvat?
De ce m-ai dezlegat?
Care ți-e numele, 41?
Iuda Ben-Hur.
Iuda Ben-Hur,
lasă-mă să mor!
Te voi ține în viață pentru a servi pe acest vas.
Vâslește bine și vei trăi.
E patrula canalului?
Nu știu.
Ar fi mai bine pentru amândoi să fie inamicul.
Moartea mea
va însemna eliberarea ta.
E un vas roman.
Cu fața spre prora!
Bun venit, consule. Ne pierduserăm orice speranță!
Apă!
Flota e învinsă?
Cinci galere.
- Și bătălia? - Bătălia e câștigată.
Aveți o victorie.
- om învins? - Absolut.
În dorința lui de a te salva,
Dumnezeul tău a salvat și flota romană.
Trăiască Arrius!
Vâslașii din dreapta!
Ai eliminat un mare pericol, Quintus Arrius.
Ai repurtat o victorie majestuoasă.
Cine e cel care a venit cu tine?
Omul care m-a salvat, Mare Împărat, pentru a mă întoarce să vă slujesc.
Asta-i tot ce știi despre el?
Nu. A fost acuzat că l-a atacat pe guvernatorul Iudeei,
dar e nevinovat.
Dacă n-ar fi, e un om inconsecvent.
Să încerce să ne ucidă guvernatorul, dar să salveze viața consulului nostru.
Vino mâine. Vom discuta despre asta.
Avem toate informațiile despre el.
E foarte influent în țara lui.
Atacul asupra guvernatorului e un atac împotriva Senatului și poporului Romei.
Divine Împărat, sunt convins că n-a intenționat asta.
Consule, îngăduie-ne să continuăm!
Îngăduie-ne să fim generoși!
Ca răsplată pentru marea ta victorie,
nu-l vom trimite înapoi la galere.
Ți-l dăm ca sclav, fă cu el ce poftești.
Aceasta e și dorința Senatului
și a poporului Romei.
Nu cu mult timp în urmă m-am întors la Roma
cu un tânăr care mi-a salvat viața.
Voi îl cunoașteți drept cel mai bun căruțaș din Roma.
Mi-a dus la victorie caii de cinci ori.
Eu îl cunosc ca pe cel care i-a luat locul fiului meu pierdut.
Sunt mândru de succesele fiului meu,
cum credeam că nu voi mai fi niciodată.
Nimic nu poate întări legătura dintre noi mai bine.
În seara aceasta, vă voi mărturisi ceva.
Formalitățile de adopție sunt completate.
Tânărul Arrius e acum purtătorul legal al numelui meu
și moștenitor al proprietăților mele.
Inelul strămoșilor mei
ar fi revenit fiului meu.
Acum e al tău.
Un destin ciudat mi-a adus o nouă viață,
un nou cămin,
un nou tată.
M-a adus aici
și m-ar putea și îndepărta.
Dar oriunde aș fi,
voi purta acest inel de fiu al lui Arrius,
cu mândrie, dragoste,
cu onoare.
Ți-l prezint pe fiul meu.
Vechiul meu prieten Pilat din Pont, tânărul Arrius.
Înainte să vii tu în orașul acesta, învingeau numai caii mei.
Sunt niște cai minunați, domnule. Și iuți.
Dar nu suficienți de iuți să te învingă.
- Spune-mi, ai venit din Iudeea? - Da, domnule.
Am auzit că e greu de trăit acolo.
Nu și pentru iudei.
Sunt pe cale de a fi numit guvernator.
Al Iudeei?
Da, eu am cerut Alexandria,
dar se pare că sălbăticia de acolo are nevoie de priceperea mea.
Scorpionii și profeții nu se pot înțelege fără mine.
Lăsați Iudeea, măcar în seara aceasta.
Capre și propovăduitori...
Pleci?
Sunt nevoit.
E o călătorie de la care nu te pot reține.
Am simțit-o în ochii tăi toate lunile acestea. Îți simt durerea.
Totuși, sfatul meu e să mai aștepți.
Gratus va fi înlocuit.
Conducerea îi va reveni lui Pilat.
Când?
Foarte curând.
Va conveni scopurilor noastre.
Nimic nu va mai fi de folos dacă mă voi întoarce în Iudeea prea târziu.
Acesta e gândul care mă roade în fiecare clipă.
Vei reveni la Roma?
Aici e o parte a vieții pe care ai creat-o pentru mine
și nu voi uita niciodată asta.
Oricare ar fi Dumnezeu, nu cred că-L interesează dorințele unui bătrân.
Există întotdeauna o răsplată.
Iartă-mă!
Ești străin aici.
Ești cumva din Nazaret?
De ce întrebi?
M-am gândit
că poate ești
cel pe care am venit să-l caut.
Trebuie să aibă vârsta ta.
Cine?
Când îl voi găsi,
voi ști.
Iartă-mă! Sunt Baltazar din Alexandria.
Sunt oaspetele șeicului Ilderim.
Munte de carne fără creier!
Nu, nu cu biciul!
El e gazda mea.
Cu blândețe.
Prostule! Broască fără cap! Nu știi nimic despre cai.
Dacă-i mai biciuiești o dată, îți voi vărsa sângele.
Fă un tur cu ei și apoi dă-le drumul să alerge!
Și nu uita ce ți-am spus, să văd dacă știi.
Ce cai frumoși!
Gata, sunt pregătiți! Dă-le drumul!
Nu, astfel nu vor ține pista.
Nu, nu!
Încetează!
Încetează cu biciul!
Am să-l ucid!
Dă-mi-i mie, prostule!
Chiar crezi că-mi poți trata caii ca pe niște animale?
Mână vaci și capre! Pentru asta ești bun.
Pleacă de aici, idiotule!
Omul ăsta ar trebui să mâne capre, nu cai.
Vai, sunt blestemat! Ați văzut?
Călătorul acesta-mi spunea dinainte că se va întâmpla asta.
Caii tăi sunt buni, dar nu sunt o echipă.
Nu sunt o echipă?
Unul trage înapoi. Cel din partea opusă.
- Antares. - E mai lent.
Cred că ar trebui înșeuat pe mijloc ca să-i țină pe ceilalți în curbă.
Ai un ochi format. Cum ai ajuns așa?
În Arenele Romane.
Ai condus în curse?
Spune-mi, poți s-o faci și pentru mine?
Sunt în drum spre Ierusalim.
Te poți odihni până mâine.
Avem destul timp să mâncăm, să bem și să stăm de vorbă.
Vino în cortul meu și răcorește-te!
Să-mi povestești despre cursele de la Roma.
Dacă aș fi știut să cânt, aș fi închinat psalmi cailor.
Niciun alt animal nu-l întrece în divinitate.
De la prima decădere a lumii.
Mânie-l voi pune pe Antares pe mijloc.
Și prinde-i mai strâns chinga! O să-l ajute la curbe.
Iuda Ben-Hur?
Ești evreu! Și totuși ai mânat cai romani.
Da,
ciudat destin.
Venirea ta aici se nimerește cum nu se poate mai bine.
Cu tine aș fi făcut minuni,
dar trebuie să pleci.
E o călătorie ce nu mai poate fi amânată.
Atunci, probabil că te vei întoarce.
Și-ți poți aduce și familia. Adu-ți nevestele cu tine!
Nu am neveste.
Niciuna? De ce?
Eu am șase. Ba nu, șapte!
Eu am numărat opt.
Dar el nu știe, fiindcă e tot pe drumuri. Acasă are mai multe.
Crede-mă, prietene. E un mare avantaj să ai multe neveste.
- Într-o bună zi sper să am și eu una. - O singură nevastă?
Un singur Dumnezeu, înțeleg, dar nevastă? Asta-i lipsă de civilizație,
e lipsă de generozitate.
- Nu ți-a plăcut mâncarea? - Chiar așa.
Mulțumesc.
Ascultă sfatul meu, prietene. Încearcă și ia-ți mai multe neveste.
Acum trebuie să le spun noapte bună frumoaselor mele.
Când se pregătesc de culcare, devin nerăbdătoare și geloase.
Așteaptă să vadă pe care dintre ele o voi îmbrățișa.
- Îmi iau rămas bun. - Nu,
rămâi să le cunoști.
Veniți, copiii mei!
Se rușinează în fața străinilor!
Nu vă temeți!
Sunt descendenți ai cailor de curse arabi din prima generație
și le-am dat numele stelelor.
Vino, Antares!
Tu ești cel mai încet, dar poți alerga o zi întreagă fără să obosești.
Poftim? Da, desigur.
Da, și eu te iubesc, bunul meu Antares.
Tu, Rigel!
Am mâncat bine și vedem lumea în roz.
Bravo, Rigel.
Ești pregătit de culcare?
Gata cu ziua de muncă, nu?
Da, poți să te culci.
Noapte bună, comoara mea.
Fii cuminte, Aldebaran! Nu te uitasem.
Tu ești cel mai focos, dar trebuie să stai mai cuminte.
N-am văzut cai mai frumoși, nici măcar la Roma.
S-o cunoști pe mama lor, Mira.
Nu mi-am îngăduit s-o aduc, fiindcă poporul meu n-ar putea trăi fără ea.
Fiți cuminți, așa.
Tu ești prietenul lor și nu-ți oferă afecțiunea lor.
Haideți, Antares, Rigel, e târziu!
Atair, Aldebaran, culcați-vă!
Trebuie să fiți puternici și iuți!
Haideți, copii!
Vor alerga la Ierusalim, se vor întrece cu cele mai bune echipe,
cu campionul Estului Imperiului, tribunul Messala și diavolii lui negri.
Nimic nu-l oprește de la victorie.
Messala participă la curse?
Da, îl cunoști?
Îl cunosc.
Probabil nu-l placi prea mult.
Iuda Ben-Hur, poporul meu se roagă să existe cineva
care să-l întreacă pe Messala.
Ai putea fi tu acela. Ai putea fi cel
care-i înfruntă aroganța acelui roman.
Caii mei au nevoie doar de un conducător care să fie demn de ei,
să-i mâne cu zâmbete, nu cu biciul. C-un asemenea om, ar întrece ca vântul.
Nu e posibil.
E păcat!
Gândește-te la asta! Să-i știrbești orgoliul,
să umilești un tribun în fața poporului lui.
Gândește-te ce-ar însemna înfrângerea și umilirea lui de către un evreu.
Știu, și nu e posibil.
Nu-i o desfătare a imaginației?
Nu se potrivește scopului tău?
Trebuie să-l înfrunt pe Messala în felul meu.
Și felul tău e să-l ucizi?
Văd asta în ochii tăi, Iuda Ben-Hur,
dar orice ți-ar fi făcut, nu ai dreptul să-i iei viața.
Va fi oricum pedepsit.
Nu cred în miracole.
Toată viața e un miracol.
De ce nu accepți judecata Domnului?
Nu crezi în miracole.
Totuși, Dumnezeu mi-a vorbit o dată
și o stea m-a condus către o localitate numită Betleem,
unde am găsit un nou născut în iesle.
Dumnezeu viețuia în acel prunc.
Acum a crescut și e pregătit să-și înceapă munca.
De aceea m-am întors aici,
să-i fiu de folos când va veni printre noi.
E aproape.
A văzut soarele apunând astă seară la fel ca și noi.
Probabil că poposește undeva pe drum sau pe un vârf de deal.
Probabil e păstor,
negustor sau pescar.
Dar trăiește
și viețile noastre de acum înainte vor purta însemnul lui.
Există multe căi către Domnul, fiul meu.
Și sper ca a ta să nu fie prea anevoioasă.
Sunt pregătit de culcare.
Baltazar e un om bun.
Dar până nu vor fi toți ca el, va trebui să ne întreținem săbiile ascuțite.
Și cugetul curat.
Trebuie să te las.
Încă o vorbă.
În arena aceea nu există lege.
Mulți mor uciși.
Sper să ne mai vedem.
E mătase fină de Damasc.
Esther!
Sunt Iuda.
Iuda!
- Ești în viață! - Esther.
Ești în viață.
Ce faci aici? Ce s-a întâmplat?
Sunt aici,
sunt cu tine.
Esther...
Unde e tatăl tău?
În ziua în care te-au luat, l-au închis și pe el.
L-au torturat.
După ce-au fost siguri că nu știe nimic, i-au dat drumul.
De atunci trăim aici, ascunși.
Nu v-ați mai întors în Antiohia?
Nu,
romanii au prădat totul. Nu ne mai rămăsese nimic acolo.
Esther...
Unde sunt mama și sora mea?
Esther...
Lasă-mă pe mine să-i spun prima.
Tată...
Tată, s-a întâmplat ceva minunat!
- Iuda Ben-Hur e viu! - Iuda!
S-a întors acasă, e aici.
Iuda...
Iuda Ben-Hur...
Bătrânul meu prieten...
Lasă-mă să te privesc!
Lasă-mă să-ți văd chipul.
Da, e adevărat!
Slavă Domnului pentru îndurarea Lui!
Ele unde sunt?
Din ziua aceea îngrozitoare,
n-am mai auzit nimic de ele.
Ar fi trebuit să fii mai puțin loial.
Nu mă plânge, stăpâne Iuda!
În fapt, sunt de două ori bărbatul care am fost.
Iată-l pe Maluc, cealaltă jumătate a mea. Ne-am întâlnit în temnița cetății.
Am fost eliberați în aceeași zi.
Maluc, fără limbă, iar eu, fără vlagă în picioare.
De atunci, eu sunt limba lui,
iar el, picioarele mele.
Împreună facem un om întreg.
Bătrâne prieten!
Ea îmi spunea întotdeauna că te vei întoarce.
Nu și-a pierdut niciodată speranța.
Deși speram, n-am crezut-o.
Înțeleg că singurul tău gând e să-ți salvezi mama și sora.
Dar dacă acest lucru nu va fi posibil?
Când pierzi un scop, e bine să ai un altul.
Mare parte din averea ta e în siguranță, Iuda.
N-au reușit să mă facă să spun unde e.
Ai destul
cât să capeți puterea și să cumperi moartea lor.
Nu de aceea m-am întors.
Iuda, ele au murit.
Patru ani. Nimeni nu poate trăi atâta în temniță.
Dar la galere cine trăiește mai mult de un an?
Da, e adevărat.
Iuda Ben-Hur.
Te-ai întors Ia noi cum se întoarce speranța.
Acum râd din nou.
- Să râdem! - Vom râde!
Va fi din nou bucurie în această casă.
Vom sărbători, deși totul se prăbușește în jur!
Îi iau eu.
Am mai stat împreună aici.
Cu mult timp în urmă.
Patru ani.
Parcă a fost...
... ieri.
Îți spuneam:
"Dacă n-ai fi fost pețită, te-aș fi sărutat de adio."
"Dacă n-aș fi fost pețită,
n-ar exista adio."
Acum nu mai sunt.
De ce nu te-ai căsătorit?
Tatăl meu a avut nevoie de mine.
Și...
Îi port încă pe deget.
Am spus că-l voi purta până când voi întâlni femeia cu care mă voi căsători.
E parte din mâna mea.
Dacă ar ști Messala că ești aici!
Trebuie să afle.
Doar el știe unde sunt ele.
Și dacă vei afla...
- Și dacă-ți spune că au murit? - Messala își va dori să fie-n viață.
Am văzut prea multe făcute de ură.
Tatăl meu a ajuns așa din cauza ei.
Dar am auzit de un tânăr rabin care spune că iertarea e mai mare,
iar iubirea mai puternică decât ura.
Îl cred.
- Esther. - Iuda.
Păzește-ți viața!
Păzește-te de Messala!
Asta numai dacă nu voi mai gândi și-mi voi înăbuși sentimentele.
Iar vremea aceea n-a venit încă.
O țiglă căzută de pe acoperișul acesta cu mult timp în urmă, va cădea din nou.
Doar că de data aceasta, nu vei mai fi trimis la galere.
De data asta te va distruge.
Vei muri.
Pentru tribun, cu complimente de la Quintus Arrius. Așteaptă răspuns.
- Consulul e aici? - E Quintus Arrius tânărul, tribunule.
Mulțumesc. Adu-l la mine.
- N-am știut că consulul are un fiu. - Am auzit de el. E campion al arenelor.
Dar de ce-a venit să-mi aducă daruri?
- Probabil vrea să te provoace. - Privește.
E minunat!
Și din partea unui om pe care nu l-am cunoscut niciodată.
Te înșeli, Messala.
Iuda...
Prin ce minune porți numele consulului Romei?
Tu ai fost magicianul, Messala.
Tu m-ai condamnat la galere.
Când mi s-a scufundat vasul, i-am salvat viața consulului.
Îi cunoști pecetea.
Acum m-am întors,
așa cum am jurat.
Darul tău e foarte potrivit, tinere Arrius.
Îmi sugerezi să-l folosesc pentru mine?
Ce s-a întâmplat cu mama și sora mea?
Nu e de datoria mea să urmăresc prizonierii.
Găsește-le, Messala!
Adu-mi-le înapoi și voi uita ce am jurat
cu fiecare lovitură a vâslei de care m-ai înlănțuit.
Nu sunt eu guvernatorul Iudeei. Nu pot face nimic fără încuviințarea Iui Gratus.
Atunci, obține-o!
Mă voi întoarce mâine
și să nu mă dezamăgești, Messala.
Ce s-a întâmplat cu ele?
Au trecut aproape cinci ani. Crezi că mai sunt în viață?
Du-te la temniță, Drusus. Află!
- Și dacă au murit? - Au murit.
Miriam, soția... Și Tirza, fiica ei.
Da, ele sunt. Trăiesc?
În aripa de est,
la subsol.
Celula 2. Vă va îndruma temnicerul de acolo.
Apă!
Dați-mi drumul.
Să ne audă cineva! Fie-vă milă!
- De când nu le-ai mai văzut? - Nu le-am văzut niciodată.
Și sunt aici de trei ani. Dar sigur trăiesc,
fiindcă mâncarea se mănâncă.
Eu lepră.
Trebuie duse în afara orașului și lăsate să plece.
Apoi vom arde celula.
E cineva aici?
E cineva!
Cine ești?
Nu te apropia!
Cine ești?
Esther!
Sunt Miriam!
Miriam!
Miriam?
Nu te apropia!
Ai venit acasă!
Înapoi, Esther!
Avem lepră.
Esther...
Tirza...
ster,
Iuda trăiește?
Da, trăiește.
E aici.
Unde?
Vă caută.
Trebuie să-l găsesc și să-i spun.
- Nu. - Să-i spun măcar tatei.
Nu.
Nu spune nimănui.
Vom pleca. În Valea Leproșilor.
Nu ne vom mai întoarce.
Dar...
Iuda trebuie să afle.
Nu...
Te rog!
Nu i-am văzut fața.
S-a schimbat?
Nu, nu s-a schimbat.
El...
Nu s-a schimbat.
Îl iubești, Esther.
Promite-mi,
în numele iubirii tale
că nu-i vei spune că ne-ai văzut.
Nu va afla niciodată?
Lasă-l să-și amintească de noi așa cum eram.
Promite-mi!
Noi nu mai avem nicio speranță.
Numai asta.
Promit.
Sunt bucuroasă.
Stai!
Messala va afla. Sunt sigur de asta.
Mă rog la Dumnezeu să fie în viață și ca Messala să le elibereze.
Le va elibera.
Nu vrea să moară.
Nu le poate elibera, Iuda.
Ce vrei să spui?
Le-am văzut.
Le-ai văzut?
Unde?
Când le-ai văzut?
Erau moarte.
Moarte.
Când?
Când? Când?
În temniță,
când așteptam vești despre tata.
Și de ce nu mi-ai spus?
Nu ți-am putut spune.
Nici măcar ție, tată!
Mă temeam că te vei duce la Messala și...
Iuda, căutarea ta s-a încheiat.
Gata cu asta!
Gata?!
- Iuda! - Gata?
Iuda, lasă-l pe Messala! Întoarce-te la Roma!
ANTRACT
Domnilor,
soldați,
apărători ai marelui Imperiu Roman!
Pot să intru?
Desigur, șeicule!
Ne faci o onoare neașteptată!
Nobilul tribun e mult prea amabil.
Iar acum
întrebarea pe care v-o puneți cu toții.
De ce-am venit.
După cum bine știți, sunt un jucător.
Cursele se apropie.
Voi alerga cu caii mei albi împotriva magnificilor cai negri ai nobilului tribun.
Pariez pe caii mei.
Fără limită?
- Eu primul, șeicule! - Și eu.
- Care sunt șansele? - Un moment, vă rog,
domnilor, apărători ai mlaștinilor îndepărtate.
Pot să iau loc întâi?
Stai jos! Întinde-te! Cât pariezi?
- Să facem jocurile. - Dați-i un loc arabului!
Repede, o bancă!
Mulțumesc.
- Acum. - O mie de dinari.
- Două mii pe Messala. - Pune-mă pe mine.
Spiritul vostru vă dă avânt, dar nu fiți nerăbdători! Avem și timp și bani.
Mai întâi, domnilor, cota.
Tribunul a câștigat de atâtea ori. Cota trebuie să fie pe măsură.
Cum doriți, domnilor?
Doi la unu.
Nobili romani! Bărbați ai Tibrului și stăpânitori ai Pământului,
unde e curajul, unde e îndrăzneala care a făcut din Roma stăpâna lumii?
Puteam obține o cotă mai bună pe stradă.
Trei la unu!
Haide să nu ne mințim! Să fim corecți!
În patru ani, tribunul a avut patru victorii.
- Într-adevăr... - O clipă!
Știm că ai cai buni, dar cine-i mână?
A, nu v-am spus?! Ce neglijent sunt!
Prințul de Hur.
Iuda Ben-Hur.
Prințul de Hur?
- A fost trimis la galere cu ani în urmă. - S-a întors.
S-a întors? Imposibil!
Divinul Tiberius e milostiv ca întotdeauna.
Deci,
nu-l susțineți pe nobilul tribun împotriva unui evreu, a unui sclav la galere?
Poate că am făcut o greșeală venind aici.
Tribunule,
îmi acorzi tu o cotă de patru la unu?
Patru la unu.
- Bine. - Bravo, Messala!
Patru la unu, șeicule! E diferența dintre un roman și un evreu.
Sau un arab.
Cutezător spus.
Iar acum, vom stabili mărimea pariului. O să risc...
O mie de taleri?
- O mie de taleri? - Da, o mie de taleri!
Bineînțeles, dacă e prea mult...
O mie de taleri să fie.
Așa să ne fie rămășagul.
Poartă-te frumos cu ei. O merită.
Sunteți niște prieteni buni.
Dacă ar fi și oamenii la fel de buni... Hei!
Nu uita, Atair,
nouă tururi de hipodrom.
Aldebaran...
Hei...
Rigel, ai auzit?
Tu ai nouă vieți.
Prietenul meu cel iute,
nu vei câștiga după prima tură.
Câștigi după ultima tură.
Și nu poți câștiga singur, așteaptă-i și pe ceilalți.
Iar tu, Antares,
neclintit ca o stâncă.
Vei fi punctul nostru de sprijin.
N-am crezut că pot iubi și pe altcineva cum mă iubesc pe mine.
M-au primit în familia lor.
Odihniți-vă, stelele mele,
mâine vom merge în oraș.
Dacă-l vei înfrânge pe Messala și noul guvernator va fi aici să vadă,
va pârjoli străzile întregii lumi romane.
Pilat din Pont e aici?
Da. Și e pregătit să pună jugul pe noi.
Dar tu trebuie să-i demonstrezi ce fel de oameni se nasc în acest ținut.
Eu nu știu decât că-l înfrunt pe Messala.
Ai grijă la jug.
Slăbește chinga.
Doamne, iartă-mă că vreau răzbunare, dar drumul mi-e deschis.
Las viața mea în mâinile Tale, fă cu mine ce vrei.
Steaua lui David
să strălucească pentru popoarele noastre împreună
și să orbească ochii Romei.
Sunt pregătiți.
Gata, porniți!
Ușurel!
Cinci!
Unde e numărul 5?
A venit ziua, Iuda! Acum ne vom înfrunta.
Da, aceasta e ziua.
Iuda!
Privește, conduce un car grecesc!
Iuda, ai grijă să nu-l lași să se apropie de tine.
Slavă lui Jupiter, să-mi asigure victoria!
Țineți-vă rândul! Păstrați-vă locurile!
Formația e bună, se înșiruie frumos.
Vă salut, cetățeni!
Bun venit la jocurile organizate în numele împăratului Tiberius.
Dedicăm aceste jocuri gloriei lui
și gloriei Romei
din care faceți cu toții parte.
Acum, vom onora această cursă.
Au venit concurenți din Alexandria,
Messina,
Cartagina,
Cipru,
Roma,
Corint,
Atena,
Frigia
și Iudeea.
A celui mai bun să fie coroana victoriei!
Cursa începe!
Ave Caesar!
Ave, Caesar!
Câine!
Haideți, copiii mei! Haideți!
Porcul de roman!
Încet! Acum!
Salutați.
O mare victorie!
Tu ești adevăratul Dumnezeu al lor!
Deocamdată...
Dați-mi voie să-l venerez.
Vă voi încorona Dumnezeul!
Voi trimite după tine! Am un mesaj de la Roma.
Viață lungă, tinere Arrius și putere s-o trăiești!
Nu mai putem aștepta, tribunule!
Va veni. Sigur.
Nu mai putem aștepta!
Va veni!
Am trimis după el și va veni!
Dacă vrei să mai rămâi în viață, trebuie să începem acum.
Înțelegi?
Să-mi tăiați picioarele?
Nu încă! Nu, până nu-l primesc.
Nu pot să-l primesc fără trup.
Nu, nu!
Ți-am spus eu, Drusus? Ți-am spus eu!
Iată-l!
Triumful e... Triumful e deplin, Iuda!
Cursa e câștigată, inamicul e distrus.
Eu nu văd niciun inamic!
Dar ce crezi că vezi?
Trupul strivit al unui animal blestemat?
A mai rămas destul din mine ca să ai ce urî.
Vreau să te ajut.
Crezi că mama și sora ta au murit...
Crezi că sunt moarte și că lupta s-a terminat?
Nu s-a terminat, Iuda
și nici ele n-au murit.
Unde sunt?
Caută-le
în Valea Leproșilor.
Dacă le vei mai recunoaște.
Continuă...
Continuă, Iuda...
Iar cursa...
Cursa nu s-a terminat.
E vreo cărare pe aici?
Ești nebun? Nu te apropia de locul acela!
Omule...
Caut două femei. O mamă și o fiică.
Aici sunt multe femei.
Din familia de Hur.
Aici nu avem nume.
Pe ele le cauți?
- De ce mi-ai spus că au murit? - Fiindcă așa și-au dorit ele.
Nu trebuie să le înșeli încrederea. Vei face asta pentru ele?
Să nu le văd?
Iată-le că vin!
Iuda, iubește-le așa cum au nevoie să fie iubite. Nu privindu-le!
Prefă-te că n-ai fost niciodată aici. Te rog, Iuda.
Iuda e bine?
E fericit?
Da, e bine.
Poți să nu te mai gândești la el cu grijă.
E bine, Miriam.
Domnul fie cu tine!
Eu plecat.
Ne putem întoarce.
Să ne întoarcem? Unde?
Iuda, le-a mai rămas un singur lucru.
Să creadă că-ți vei aminti de ele așa cum erau.
Și să-ți trăiești viața.
Uită ce e aici!
Să uit?
E ca și cum m-aș gândi că sunt în mormânt.
- Și ce poți face? - Să repar ce ai stricat tu.
Cum ai acceptat să vină aici? Trebuie să le văd.
Nu, Iuda, te rog.
Gândește-te, Iuda. Le vei frânge inimile, dacă te vor vedea.
Iuda!
A venit! L-am văzut! Copilul e acum bărbat.
Da, acum știu. E fiul Domnului.
Promisiunea s-a adeverit.
Fericitule Baltazar, viața te-a răsplătit, nu?
Viața e o răsplată.
Dumnezeu m-a răsplătit.
Vino cu mine!
Când mergeam spre galere,
eram pe moarte de sete.
Atunci un om mi-a dat apă
și am supraviețuit.
Ar fi fost mai bine s-o fi vărsat.
Nu...
Încă mi-e sete.
Ascultă!
Am o răfuială cu Roma.
De ce insiști să mori?
Rămas bun, Iuda.
M-ai chemat?
Cred că e o răsplată bună pentru victoria ta.
Am un mesaj de la consul, tatăl tău.
- Cinste lui! - Și ție.
Ai fost făcut cetățean al Romei.
N-ai nimic de spus despre asta?
Acum vin din Valea Seacă,
unde mama și sora mea își trăiesc ce le-a rămas din viață
cu voia Romei. Leproși fără speranță.
Am auzit. Îmi pare foarte rău de asta.
Sunt carne din carnea mea, domnul meu Pilat. Și au însemnul Romei pe ele.
Messala e mort. Ceea ce a făcut a ispășit deja.
Voia nu e a lui Messala, îl cunoșteam foarte bine,
dinainte ca cruzimea Romei să se răspândească în sângele lui.
Roma l-a distrus pe Messala tot la fel cum mi-a distrus mie familia.
Unde e măreție, semeață guvernare sau putere,
chiar și sentimente mărețe sau compasiune,
greșelile sunt, de asemenea, mari.
Progresăm și învățăm prin greșeli.
Însă acum Roma e gata să-ți ofere un viitor măreț.
Mai există și alte voci.
Vocea, de exemplu a lui Arrius, care te așteaptă la Roma.
Ți-ar spune, dacă-mi permiți să vorbesc în numele lui,
să nu te jertfești pentru răzbunare
sau loialitate imposibilă.
Libertatea deplină nu există.
Oamenii maturi cunosc lumea în care trăiesc,
iar pentru moment, lumea înseamnă Roma.
Tinere Arrius, sunt sigur că și tu o vei alege.
Eu sunt Iuda Ben-Hur.
Pe acest coridor vorbesc cu prietenie,
cum i-aș vorbi lui Arrius.
Dar odată urcând acele scări, voi deveni mâna lui Caesar,
gata să strivesc pe oricine îi pune la îndoială autoritatea.
Sunt prea mulți oameni mici care din invidie și ambiție
încearcă să distrugă guvernul Romei.
Ai devenit un erou pentru ei.
Acolo te vor privi ca pe un zeu, așa cum m-am adresat și eu ție.
Dacă rămâi aici, vei fi o parte din tragedia lor.
Sunt deja asta.
Trimite acesta lui Arrius.
Îl respect prea mult să-l mai pot purta.
Chiar de dragul lui Arrius și nu te pot opri
de la pieire, dacă rămâi aici.
Ești un prea mare pericol.
Pleacă din Iudeea.
Te-am avertizat.
Iuda!
O, Iuda!
Mă temeam că nu te vei mai întoarce.
M-am temut de ce ți s-ar fi putut întâmpla.
Dar te-ai întors.
Tatăl tău mă așteaptă!
Unde este?
Ce vrei să faci?
O, Iuda...
Odihnește-te, dormi!
Măcar câteva ore pe noapte să-ți fie mintea în pace.
Pace?
Dragoste și pace.
Crezi că nu sufăr pentru ei La fel de mult ca și tine?
Unde le-ai văzut?
Dacă ai fi auzit ce spunea omul acela din Nazaret.
Cel al lui Baltazar?
E mai mult decât atât.
Vocea lui călătorește pe aici cu un scop
și e mai mult decât o voce.
Mai mult decât un om.
Spune: "Fericiți cei milostivi,
că aceia se vor milui.
Fericiți făcătorii de pace,
căci aceia fiii lui Dumnezeu se vor chema."
Fiii lui Dumnezeu?
Pe ele le-am lăsat în Valea Morții.
Niciun bărbat din Iudeea nu se va mai putea curăța
până când nu vom spăla de pe trupurile noastre mizeria și rușinea
de a sta la mila tiraniei.
Nicio altă viață nu va mai fi posibilă decât pentru a spăla acest ținut.
- Cu sânge? - Da, cu sânge.
Știu că există o lege a vieții,
cum că sângele aduce mai mult sânge, cum câinii atrag câini,
că moartea generează moarte,
cum vulturul zămislește vulturi.
Dar vocea pe care am auzit-o azi pe deal, spunea:
"Iubește-ți dușmanul
și fă bine celor care te-au folosit pentru rău."
Toți cei care se vor naște pe acest pământ vor suferi cum am suferit noi.
Cum facem noi acum.
Noi să nu putem avea nimic?
Nici măcar dragostea?
De fiecare dată când trag aer în piept
te simt în brațele mele,
dar știu, de asemenea,
că orice-aș face din momentul acesta
va fi la fel de dureros precum cea mai mare durere pe care ai simțit-o.
E mai bine să nu mă iubești.
Eu l-am iubit pe Iuda Ben-Hur. Ce-a ajuns de el?
Tu pari acum un distrugător,
răsplătind cu rău pentru rău. Ura te împietrește.
Ai devenit un Messala.
Te-am pierdut, Iuda.
Nu merge mai departe!
Ce cauți aici?
Aseară te-am așteptat aici.
Am așteptat toată noaptea. Ce s-a întâmplat?
Unde e Tirza?
Lasă mâncarea!
Vin mai aproape! Nu te teme!
- Ce faci? - Nu te teme!
L-am auzit din nou pe cel din Nazaret.
Tot ce spune vine de la Dumnezeu.
Nu suport să știu
că tu nu poți avea parte de asta.
Vine la Ierusalim. Va fi printre noi.
Adu-o pe Tirza. Am putea merge împreună la El.
Tirza e pe moarte.
Lasă mâncarea și pleacă!
E Iuda.
De ce i-ai spus?
Vino, Iuda!
Nu te apropia mai mult, te rog.
Mamă!
Stai, mamă. Stai!
Vreau să vorbesc cu tine.
Nu, te rog!
Nu te apropia, te rog!
Nu, Iuda, nu. Fiule, nu!
Mamă, vreau s-o văd pe Tirza.
Tirza e pe moarte.
Iuda, dacă vor merge La Iisus din Nazaret,
vor ști că viața e veșnică
și că nu trebuie să se teamă de moarte.
Le voi duce la el.
Esther, nu!
Dumnezeule, nu!
Nu, dragul meu fiu!
Mamă,
unde e Tirza?
Iuda, nu!
Te rog, Iuda.
Nu ai voie să mergi la ea, fiule.
Te rog!
Dragul meu fiu...
Mi-e frică.
N-are sens.
Lumea e mai mare decât o știm noi.
Tirza, sunt eu, Iuda.
Nu!
Nu, Iuda.
Nu, Iuda, nu!
Milostenie pentru un orb!
- De ce sunt străzile pustii? - Au plecat cu toții la proces.
- Milostenie pentru un orb... - Proces? Al cui proces?
Al tânărului rabin din Nazaret. Vor să-l omoare.
Nu poate fi adevărat.
Ce-a făcut?
Nimic, din câte știu eu. Pentru orbi...
Ajută-i pe orbi!
- Uite! Leproși! - Leproși!
- Plecați! - Plecați de aici! Nu vă apropiați!
Nu, plecați!
Leproși! Leproși!
Cum e posibil?
Îl cunosc pe omul acesta.
Să-l ajute cineva!
Aveți milă de el.
Aveți milă, îndurare.
În toată durerea lui,
are privirea aceasta blândă.
Ai grijă de ele, Esther.
Trebuie să ne întoarcem.
V-am adus aici,
sperând că...
Ți s-a împlinit speranța, Esther.
Slavă Regelui Evreilor!
Aici ți se încheie căutarea, Baltazar.
El mi-a dat apă
și o viață să trăiesc.
Ce-a făcut să merite asta?
A luat păcatele lumii asupra lui.
Spunea că pentru asta a fost născut,
în acea iesle
unde l-am văzut prima oară.
Pentru această cauză a venit pe lume.
Pentru această moarte?
Pentru acest început.
Am trăit prea mult.
Simțeam cum cară pe acea cruce
întreaga durere a lumii.
Mă temeam atât de tare, dar cum se face
că acum nu mă mai tem deloc?
Furtuna!
Ce întuneric s-a lăsat,
deși e încă zi!
A murit!
Ce s-a întâmplat?
Sfâșierea asta...
Mă doare rău.
Și pe mine.
Miriam...
Credeam...
Miriam...
Îți vezi mâinile?
Tirza...
Miriam...
Tirza...
Când era pe moarte,
I-am auzit spunând: "Tată, iartă-i,
că nu știu ce fac."
Chiar și-atunci.
Și am simțit cum vocea lui mi-a luat sabia din mână.
SFÂRȘIT